VI RESER VÄSTERUT
DEN SJUNGANDE NÄKTERGALEN FRÅN SAN FRANSISCO
TRAGIKOMISK UNDERHÅLLNING I KVÄLL
- Den här fungerar inte som den ska. - Jag hade inga problem.
Till sysslorna. Han kommer!
Varför hjälper du inte Lola?
Jag är ledsen, sir. Disken...
Du kan diska senare.
Du måste hjälpa henne att byta om.
- Ja, sir. - Snabbt, innan jag tappar humöret.
Skynda på?
Vi vill se Lola!
Mina herrar, jag har alltid strävat efter-
-att erbjuda den bästa underhållningen pengar kan köpa.
Jag har betalat mycket för att få hit...
Stick och brinn!
Vem sa det?
- Skynda dig, de är otåliga. - Jag vill se bra ut också.
- En av dem sköt mot mig. - Sluta gnälla.
Raska på nu.
Om vi blir rika kan vi lämna den här småstadshålan.
Skynda dig nu.
- Hur ser jag ut? -Strålande Kom!
Raring!
Finn, du måste vara lycklig med en tjusig tjej som Lola.
Det är jag verkligen.
Vad menar du? Hon ska vara lycklig som har en tjusig karl som jag.
- Vill du bli min hjärtevän? - Det vill jag!
Har du sett till min make?
Ja, han sitter där borta.
- Min lilla turturduva. - Gissa om jag är det?
Kyparn! En stor flaska vin.
Kom ut med den bara.
Älskling!
Hej, Charlie. Hej, grabbar.
Se upp!
SNÅRDALEN TRE KILOMETER
Ollie, det är bara tre kilometer kvar.
Det är för långt.
Jag står redan med ena foten i graven.
Hejda honom, vi kanske kan få skjuts.
Jag klär på mig. Skynda dig!
Vi är ombord!
Sätt fart.
Är ni på väg till Snårdalen?
Det är vi.
Vilket väder vi har haft på sistone.
Fint.
Och det är bara fyra månader till jul.
- Tror ni på Jultomten? - Nej.
Gör det något om jag lägger armen här?
VÄLKOMMEN TILL SNÅRDALEN
Jag såg henne först.
Så där.
Älskling!
Inte ni, jag menade min make.
Gick resan bra, älskling?
Mycket bra, tills dessa två steg ombord.
De har bara varit till förtret.
Du kan gå hem.
Adjö.
Så ni roade er?
Er sort är inte välkommen här.
Och en sak tolererar vi inte:
Man rör inte våra kvinnor!
Om ni vill klara er helskinnad lämnar ni stan med nästa vagn.
Gärna, sir. Vi ska bara göra våra ärenden.
Och om ni missar nästa vagn...
...lämnar ni stan i en likvagn.
Adjö, främlingar.
- Adjö, sir. - Adjö!
Det räcker så.
Tjena, grabbar. Vad vill ni ha?
Ni råkar inte veta var vi kan hitta en viss Mary Robert?
Visst, hon är häri krokarna.
Jag är fröken Roberts förmyndare. Vad gäller saken?
Vi kommer med ett viktigt meddelande.
Vad handlar det om?
Det kan vi tyvärr bara berätta för henne.
Det är en privat angelägenhet.
När hennes far dog fick hon ärva en guldgruva.
Det är bara hon som får veta det.
- En guldgruva? - Det är den största...
Eftersom han redan har anförtrott sig åt er-
-kan ni lika gärna få reda på resten.
Vi har överlåtelseförklaringen.
Och den ska överlämnas personligen.
Va?
Jag sa: "Vi har överlåtelseförklaringen..."
Det är bäst att du visar upp den så att han tror oss.
Det är sant.
Fick du överlåtelseförklaringen?
Jag vet var den är. Ursäkta mig.
Där ser ni - "Mary Roberts".
Kom närmare.
Har ni träffat Mary Roberts?
Bra. Jag går och hämtar henne. Berätta inte för någon om det här.
- Det ska vi inte. - Tack.
Så bra att vi hittade henne.
Lola!
Det ligger en förmögenhet och väntar på oss.
- Vad menar du? -Ett par herrar letar efter Mary.
Vad gäller saken?
De har överlåtelseförklaringen på en gruva som hon ärver av sin far.
De är här för att överlämna den till henne.
Storslaget.
Ja, om du vore Mary Roberts.
Jag fattar, men de köper det aldrig.
Jovisst! De har aldrig sett Mary Roberts.
Det blir en barnlek!
Sätt på dig skon ordentligt!
Vad är det för fel?
Köttet är segt som en skosula.
- Klarar du av det? - Vilken fråga.
Gäller det en guldgruva kan jag bli Kleopatra.
Så ska det låta!
- Ta hit dem. - Ska bli.
Kom upp och hälsa på Mary Roberts.
- Vi kommer. - Ropade ni, mr Finn?
Gå tillbaka till köket där du hör hemma.
Den härvägen, mina herrar.
Den härvägen.
Slå er ner så hämtar jag Lola... Mary menar jag.
Jag har meddelat henne, och hon är djupt chockad.
- De är här nu, Lola. - Utmärkt
Håll dessa i famnen.
Mary, det här är herrarna som jag berättade om.
Berätta nu. Berätta allt om min käre far.
Är han verkligen död?
Det hoppas vi, för de begravde honom.
Det får inte vara sant. Hur dog han?
Det var en tisdag. Eller var det en onsdag?
Jag sköter den här känsliga situationen.
Ni har redan hört det värsta.
Nu kommer det bästa.
Upp med hakan och le. Så där.
Inget ont som inte för något gott med sig.
Precis. Alla kan måla en tavla-
-men inte alla tavlor blir konstverk. Eller hur, Ollie?
Det stämmer.
Ni äger nu en av de mest värdefulla guldgruvorna i världen.
Erfar låter er ärva alltihop.
Och jag fick äran att överlämna överlåtelseförklaringen.
- Är det inte underbart, farbror? - Ja, kära du.
- Vem där? - Mary.
- Vilken Mary? - En annan Mary.
Ursäkta mig, mr Finn. En av herrarna tappade det här i trappen.
Tack, lilla frun. Det här är ovärderligt. Tack!
Se så.
Varsågod. signerad, förseglad-
-och nu också levererad.
- Tack så mycket. - Ingen orsak.
Vi ska nog ge oss av nu.
- Medaljonen, då? - Just ja
- Vi har en sak till åt er. - Jag höll på att glömma.
Er far ville även att ni skulle ha den här familjeklenoden.
Den där minns jag så väl.
Hjälp mig med den.
Gör det ont?
Nej. Det tar bara ett ögonblick.
Vi är strax klara.
Jag försöker öppna spännet igen.
Det är nog bäst.
Den halkade ner.
Ta av dig kavajen.
Ni får ursäkta oss.
Vi ska nog hitta den.
Där är den.
Jag går och klär på mig.
- Du... - Ja?
När du ändå är avklädd kan du väl ta ett bad?
Kan du lämna rummet, tack? Jag vill vara ifred.
Jag ville bara slå två flugor i en smäll.
Jag ser till att klåparna lämnar stan.
Det tar jag hand om. Jag har skött allt så bra hittills.
Sannerligen. Tänk om ni vore i mina kläder.
- Får jag bjuda på ett glas? - Gärna.
- Är du redan påklädd? - Ja, men tänk inte på det.
Adjö, fröken Roberts. Tack för lånet av er boudoir.
- Så gärna. - Adjö.
Ni är säkert förträffligt duktig på att gräva guld.
- Varför lämnade du dem? - Jag kallar på henne.
Hon måste skriva över gruvan på oss.
Oroa dig inte för det. Kör ut dem ur stan nu.
Ska bli.
Vilken barnlek!
- Ge herrarna det bästa huset har. - Ja, sir.
Jag kommer strax.
Utmärkt.
Vad gäller saken, fröken Lola?
Nu är allt vi gör i ditt namn lagenligt.
- Tack så hemskt mycket. - Ingen orsak.
- Återgå till ditt arbete nu. - Ja.
Skål för er!
- Jag måste nog ge mig av. - Vi också.
- Adjö. - Adjö, mr Finn.
- Adjö, herrn. - Adjö, sir.
- Adjö. - Sköt om er.
Adjö, fröken...
...Roberts Mary Roberts.
- Adjö, fröken Roberts. - Adjö.
Hörde du vad hon sa att hon hette?
Javisst. Mary Roberts.
Hur kan hon vara Mary Roberts-
-när vi redan har gett överlåtelsen till en Mary Roberts?
Jag vet inte.
- Det osar katt. - Det osar något annat också.
Kom.
Ursäkta mig. Det är inte så att er far heter Cy Roberts?
Ja, jag stannade här när han gav sig av för att muta in mark.
- Vem är kvinnan på övervåningen? - Lola Marcel- mr Finns hustru.
Hon är min förmyndare nu.
Får jag tala med dig?
- Ursäkta ni oss? - Ett ögonblick bara.
- Vet du vad? - Nej.
Jag tror att fel kvinna fick överlåtelseförklaringen.
Det är vårt första misstag sedan vi köpte Brooklyn Bridge.
Det var inget misstag. Den kommer att öka i värde.
Kanske det. Nu hämtar vi överlåtelseförklaringen.
- De kanske inte vill ge oss det. -Vad menar du?
Om vi inte får den äter jag upp din hatt.
Det kallar jag övertygelse.
Nu går vi.
Strålande!
Hon gick på det.
Min kära Lola, nu sitter vi bra till.
- Vem där? - Jag.
- Vilken "jag"? - Vad menar han?
Vad vill ni?
Ur vägen, din lömska reptil!
Din glömska stofil.
Vad menar ni med att störta in så här, era dönickar?
Vi vill veta varför ni inte är Mary Roberts.
Jag sköter det här.
Blev ni efterkloka? Överlåtelse- förklaringen kan ni glömma!
- Ge tillbaka den. - Ta den, Stan!
Bra gjort!
Ta den!
Spring.
Spring på.
Ge mig överlåtelseförklaringen.
Undan!
Du kan väl...?
Ge mig den!
Öppna, Stan!
Akta dig från dörren. Undan med dig.
Sluta genast.
Sluta.
Kom och hjälp mig, Ollie.
Undan, sa jag.
Kom och hjälp mig, Ollie.
Undan!
Inte så snabbt.
Stanna där, rör dig inte.
Här!
Jag står inte ut!
Kör ut dem.
Ge er av!
Ge er av härifrån genast.
- Vem är det? -Sheriffen.
Det var i grevens tid. Nu ska rättvisa skipas.
Precis den jag ville träffa.
Och ni är precis den jag ville träffa.
Tack. Den här herren...
Sa jag inte åter att lämna stan med nästa vagn?
Jo, sir.
Den gick för tio minuter sedan.
Verkligen? Ska vi försöka hinna med den?
Det tycker jag verkligen!
- De smiter! - De syns inte för allt damm.
Vet du vad?
Kan det inte vara riskabelt att råna deras kassaskåp?
Vi måste ändå få tillbaka överlåtelseförklaringen.
När mina kläder har torkat går vi tillbaka dit.
Det låter som en god idé.
- Om flickan får veta... - Ge mig eld.
Tändstickorna är dyblöta.
Tack
Se efter om kläderna är torra.
Hatten är torr.
På tal om det. Du gav ett löfte i dag.
Gjorde jag?
Om vi inte fick tillbaka överlåtelsen skulle du äta upp min hatt.
Du ska inte ta mig på orden.
Jag ska lära dig att inte fler ge förhastade löften.
Ät upp hatten nu!
Inte kan man äta en hatt?
Inte kan man göra upp eld så här?
- Ät hatten. - Aldrig.
Äter du inte upp den, binder jag dig vid trädet så ormvråkarna tar dig.
- Menar du det? - Absolut
Jag har aldrig ätit en hatt förut.
Ät upp den!
Hämta mina kläder.
Vänta, jag hjälper dig.
Varför knuffade du in mig så där?
Jag har aldrig sett maken till enfald.
Nu vet jag-
Vi kan klättra upp på skjulet-
-ta oss till balkongen och gå in genom den dörren.
På så vis behöver vi inte använda dörren.
Det var ingen dum idé.
Gick det bra?
Vänta så hämtar jag en stege åt dig.
Jag skyndar mig.
Jag ska bara hämta en stege åt honom.
Vi gör som vi tänkte och går genom framdörren. Du först.
Får jag föreslå något annat?
Bara det inte liknar dina andra förslag. Ut med språket.
Jag kan hissa upp dig på taljan.
Jag hissar upp dig.
- Vad gör du här ute? -Det är något som inte stämmer.
Ja, du! Kom och lägg dig. Du skrämmer livet ur mig.
Ta tag i den här.
Är du beredd? Hej hopp!
Gör inget dumt, hissa bara upp mig.
Högre.
- Vänta, jag måste spotta i näven. - Ja.
Hej hopp?
Jag spottar lite till för säkerhets skull.
Ge mig repändan.
Håll fram handen.
Håll fram handen!
Den här handen!
Knyt fast den i mulan.
Hoppa upp på mulan.
- Var är verktygen? - I sadelväskan.
Ge mig dem.
Visst.
Jag ska bara...
Vad gör du nu?
- Jag tänkte hissa ner mulan. -Det tar vi hand om sen.
- Vi kanske kan ta oss in här. - Bra idé.
Gå ingenstans, vi kommer.
- Vad är det? - Sluta skratta i sömnen!
Jag skrattade inte.
Jag känner igen ditt skratt. Somna om nu.
Och väck mig inte fler gånger.
Vad gör ni här?
Vi förklarar allt när vi har tagit oss härifrån.
Mary, vad gör du?
Göm mig!
Vad är det för oväsen? Svara!
Mary?
Nej, göm dig här.
Vad är det som händer där nere? Vad är det för oväsen?
Vad gör du uppe mitt i natten?
- Jag trodde... - Du trodde!
Gå och lägg och var tyst.
Hur vågar du väcka alla?
Vad gör ni här egentligen?
Kom med så berättarjag allt.
- Ollie? -Vad är det?
Vänta här, jag kommer strax.
Klä på dig så ses vi lite senare.
- Var har du varit? - Jag berättade alltför Mary.
När vi har överlåtelseförklaringen lämnar hon stan med oss.
Bra. Var är hon nu?
Hon klär på sig. Vi ska ses utanför.
- Bra. Hjälp mig härifrån. - Visst
Försiktigt.
Du kan inte...
Du kan inte göra så där.
Var försiktig.
Det går på ett litet kick.
Jag kanske kan dra upp dig.
Släpp, du stryper"-
- Mitt adamsäpple. - Hur gick det?
- Varför gjorde du så där? - Jag visste inte att det skulle...
Mary, vad sysslar du med?
Mary?
Maka på dig.
Ge mig den där.
- Upp med händerna! Inte du. - Vad ska du göra?
Tvinga fram överlåtelseförklaringen.
- Det kan du inte göra! - Raska på.
In med dig. Öppna kassaskåpet och ge oss överlåtelseförklaringen.
Skynda på.
Gå tillbaka in i rummet!
Ge oss överlåtelseförklaringen.
Ta den, Stan.
Gå tillbaka och lägg dig nu.
Tyst med dig!
Ni ska få! Ni kommer inte undan.
- Lägg dig ner. - Ni ska allt få!
- Bind honom. - Vad tänker ni göra?
Bry dig inte om det.
- Så här kan ni inte göra! - Tyst med dig.
- Tyst! - Ni kan inte göra så här.
Hämta Dinah, jag tar hand om honom.
Släpp loss mig!
- Ni kan inte göra så här. - Tyst!
Släpp ner mig!
Vad tänker ni göra?
Det härska ni få sota för!
Släpp loss mig.
Hjälp! Lola?
Hjälp mig, Lola!
Kom tillbaka!
Vart ska vita vägen nu när alla problem är lösta?
Jag vill återvända till min hemby.
- Var ligger den? - Långt söderut.
- Är ni söderifrån? - Javisst
- Dra på trissor! Det är jag också. - Menar ni det?
Tro't eller ej, men jag är också söderifrån.
Söder om vad, min gode herre?
- Södra London. -London!
Vi åker till sydstaterna tillsammans.
Och äter olvon och sötpotatis.
Ja, och en härlig portion fish and chips.
Fish and chips.
Svensk text av IMS